Tidigare på For The People...
Det är är södra New Yorks tingsrätt,
en av Amerikas mest ansedda.
Miss Krissman, jag är på jour idag.
När fall kommer in mejlar jag dem till dig.
Jag gillar inte Kate Littlejohn.
Jag vill sno alla hennes post-its och pappersklämmor.
Du skulle vara en bra advokat om du försökte.
- Visst kan vi göra detta? - Ja.
Jag har förstahandsinformation på att AUSA som hanterar ärendet
gick vidare med ytterligare anspråk
bara för att pressa miss Locarno till en deal.
Vad gör du? Det där var en privat konversation.
Jag gjorde vad jag var tvungen att göra.
Och nu gör jag vad jag måste göra. Jag drar.
Jag vill att du bor med mig.
Vi måste göra detta tillsammans.
Jag vill inte ha det på nåt annat sätt.
Jay? Du kommer bli sen.
Lebne.
Jag drar in tidigare.
- Nej, sätt dig. - Jag är inte hungrig.
Du har alltid vaknat hungrig.
Du bor här, Sandy.
Jag vet att det känns konstigt.
Det här är ditt hem, ditt kök, din mat.
Ät vad du vill.
Inte den. Den är Seths.
Okej.
Så du säger att du är okej med att han dragit,
men stämmer det?
Han drog. Det är som det är.
Två år med nån du verkligen gillade,
och du bara...
Gör du såhär om det bara är ett år?
Tror du inte att det är över?
Att han kommer tillbaka?
Han har till den 3 november på sig.
Ezra, är du där?
Du sa att du skulle ha flyttat ut idag.
Ezra!
Jag måste duscha och dra till jobbet.
Vi har pratat om det här.
I annonsen stod det "enrumslägenhet",
vilket antyder att
sovrummet är mitt, inte att jag skulle dela.
Avtalsrätt var ett av mina huvudområden
på min senaste byrå, så...
Vi vann några förra veckan.
Inga rekord, men vem räknar?
- Sex vinster. - Stämmer. Inte jättebra.
Bra jobbat av miss Littlejohn.
Mr Knox, Clay, Felton, Arnie, vinst, vinst, vinst.
Och, hoppsan, en förlust av...
Och här är han nu.
- God morgon. - Inte för dig, tydligen.
Vi pratade nyss om förlorare.
Mitt fall blev nerlagt. Kan vi kalla det förlust?
- Stor förlust. - För din flickvän.
- Ex-flickvän. - Inte förvånad.
Jag var den som lämnade.
Medan du är under uppsikt får du assistera Kate.
Va? Vad har jag gjort?
Roger, har du tid?
Alla som är nya, här är Douglas Delap, federal åklagare.
Grattis till att ni fick bort den där terroristen.
Bra jobbat.
Tack, sir. Det var ett lagarbete.
Vi är klara.
Det här brukade vara mitt kontor.
- Jag vet varför du är här. - Det känns mindre.
Och du behöver inte oroa dig, vi tar hand om det.
Du borde skaffa en hög växt, för upp blicken.
Vad oroar jag mig för, Roger?
Killen som sköt ledamot McCray under hennes kampanj.
Han blir åtalad på sex punkter.
Presskontoret har mobiliserats.
Tror du att jag gick ner till ditt kontor
så att du kunde berätta för mig att du kontaktat pressen
om att en skottlossning under en kampanj blev omskriven i pressen?
Det är inte vad jag oroar mig för.
Jag fick ett samtal för 15 minuter sen,
från justitiekanslern
som undrade varför vi hade ett dussin pågående utredningar
gällande läkemedelsbedrägeri,
men inget avslutat fall från de senaste tre åren.
Det är komplicerade fall.
Okej.
Ska vi ringa upp justitiekanslern
och berätta hur svårt detta är för er?
Det här landet har en opioidkris. En epidemi.
Din chefs chef chef, USA: s president,
om du hänger med, är orolig över det.
Vilket betyder att du också borde vara det.
Börja åtala,
annars så kommer det här kontoret kännas mindre och mindre.
Rapporterar till tjänst, sergeant Littlejohn.
Tack, du kan vänta där ute.
Jag säger till när jag är redo.
- Det var ett skämt. - Vilken del?
Opioider.
Detta kontor har undersökt 25 läkare
för läkemedelsbedrägerier under de senaste tre åren,
och vi har inte lyckas sätta dit en enda.
Det var mitt problem. Nu är det ditt.
Du behöver en hög växt, det höjer blicken.
Jag är redo nu.
Bra jobbat förra veckan, allihopa.
Heather, bra jobbat med förmildringen från domare Fry.
Han är alltid hård med sina straff.
Domen mot Fayed var inte vad vi hoppats på,
men Sandra var tuff och har skapat en bra grund för överklagan.
Men veckans bear claw går till Allison,
som fick Locarno frikänd på alla punkter.
Domare Finch åker på sin årliga semester imorgon,
så följ upp detta så gott du kan.
- Sandra, du har jourtjänst, om inte... - Jag tar det.
Jay, mitt kontor.
Lät det som "Jay, kom till mitt kontor så att jag kan sparka dig",
eller "Jay, jag vill inte säga det framför alla andra,
men du är min favorit."
- Nej, inte den. - Vilken var den första?
- Ska jag sätta mig? - Upp till dig.
- Hur mår du? - Bra.
Ursäkta, i vilket sammanhang?
Jobbet.
Jag gillar mitt jobb.
Handlar det om mitt bedrägerifall?
Vi har aldrig pratat om det.
- Fick en mandelstång. - Det är ingen bear claw.
Jag sätter mig.
Du har förhandlat fram en bra deal, Jay,
men du har också gjort en del misstag.
Han var en riktigt bra bluffmakare.
Och du var inte förberedd.
Alla är oförberedda bredvid Kate Littlejohn.
Men du har rätt, det var jag. Inga ursäkter.
Kommer inte hända igen.
Hört att McCray blivit skjuten?
- Absolut, hon överlevde. - FBI har precis arresterat någon.
Carl Wayne Clarke.
Jag vill ge den till dig,
- men det kräver totalt engagemang. - Jag vill ha den.
Hörde du "totalt engagemang"?
- Ja. - Det var det viktigaste.
Det kommer vara många ögon på det här fallet.
Du representerar denna avdelning, det är ingen övning.
Jag förstår.
Det är det här jag vill göra, Jill...
- Jill? - Jill går bra.
Det är det här jag vill göra.
Jag vet att jag inte började starkt,
men jag kan skylla på Kate Littlejohn,
och det tänker jag, men jag vill att du ska veta
att jag är all-in. Totalt engagemang.
Carl Wayne Clarke?
Jag är hans advokat.
Jag trodde att jag i värsta fall skulle få en jude.
Vad fan är du?
Jag är din advokat.
- Han är en nazist. - Okej.
En vit makt-anhängare.
Om du försöker övertala mig att han är en person med avvikande åsikter
så räcker "nazist".
Varför sa du inget?
- För det spelar ingen roll. - För mig gör det det.
Varför det?
Jag vill inte försvara honom.
Är det ditt totala engagemang?
- Det finns undantag. - Hur många?
Han hatar mig!
Hatar den jag är!
Men det kanske du inte förstår.
Jag har försvarat våldtäktsmän flera gånger.
Jag försvarade en man förra året som slagit sin fru så illa
att hon var oigenkännlig,
för att hon enligt honom var "en bitch".
Jag förstår.
Vi väljer inte våra klienter,
men vi försvarar dem så gott vi kan.
Om vi inte gör det,
vad är alternativet?
Så, dessa läkare skriver ut mängder av opioider till patienter,
patienterna blir beroende, behöver mer,
och läkarna blir rika.
Det är illa, det är vi överens om.
Men tre års jobb har inte lett till några fällande domar,
och nu ska vi hitta en i en snårig stig av slumpmässiga data?
- Labyrint. - Va?
Inte en stig som leder från en del till en annan.
En labyrint är en struktur designad för att fånga eller stänga in.
Tack för att du förklarar det.
Bra att veta att vi sitter fast.
Jag sitter fast med dig.
Det här är inte bra för mig heller.
Jag är här för att jag blev sviken av min ex-flickvän.
Låt oss etablera några grundregler här.
- Jag bryr mig inte om din tjej. - Ex.
- Eller hon. - Samma person.
Jag bryr mig inte om vad som hände i ditt senaste fall.
Jag kommer nog inte bry mig om ditt nästa.
Jag bryr mig om detta.
Har du nåt att säga om det här fallet?
Vi behöver en ny infallsvinkel.
- Genväg, menar du? - Du får det att låta negativt.
Vi har inte fått en fällande brottsdom mot en enda läkare ännu,
men det kan finnas civila fall.
Patienter som har stämt läkarna.
Det kanske finns målsägande vi kan intervjua
som kan hjälpa oss till åtal.
Finns inga genvägar ut ur en labyrint.
Hallå!
Hur gick det?
Riktigt bra.
Bra? Fantastiskt, antar jag.
Vad vill du göra?
Du kan nog inte gömma dig bakom mig.
Vi jobbar i samma domstol. Vi kommer att springa på varandra.
Vi måste normalisera det.
- Hej. - Hej.
Min tur?
Hej, Seth. Hur är det?
- Bra. Själv? - Bra.
Allison med.
Jättebra, faktiskt. Grymt bra.
Hon var grym i domstolen.
- Låter som att det går bra för henne. - Det gör det. Överallt.
Hon fick en bear claw.
Jag fick ingen bear claw.
Även om det gick rätt vilt till i mitt senaste fall.
- Jag borde gå. - Du kanske borde gå.
Var bor du?
- Med Ezra. - Ezra?
Han pluggar till fotvårdsspecialist.
Du bor i ett Airbnb.
I Midtown. Har en säng. Jag lär mig mycket om fötter.
Okej.
Så, vi jobbar på samma ställe,
och vi kommer se varandra en del,
så jag vill inte att det ska vara ansträngt.
- Och hur går det? - Inte så bra.
- Det finns alltid en nästa gång. - Sant.
Okej. Så...
Ja.
Okej.
Hejdå.
En kalkonsmörgås med majonnäs.
Borde sagt att jag inte gillar majonnäs.
Efter att jag sagt att jag åt lunch för en timme sedan, men tack.
Min mamma är i stan imorgon, om du vill äta lunch med oss.
Det låter inget vidare.
Är det för tidigt att säga att jag redan ätit?
Nej, jag klandrar dig inte.
- Kan du stänga på vägen ut? - En grej...
När Roger i det där vinst-förlust-mötet pratade om min terrorismvinst.
"Ett lagarbete" skulle han säkert säga om jag vann Wimbledon.
Nu ger han mig ett rutinfall. Vapeninnehav.
Det finns inga rutinfall,
och jag skulle inte jämföra terrorism
- med tennisturneringar. - Precis.
Roger vill att jag går på det där "varje fall är viktigt" -struntpratet.
- Det var inte så jag sa. - Vill han lära mig en läxa?
Det är säkert precis vad han gör.
Han måste ha ett dussin högprofilerade terrorismfall liggandes,
som han försöker undvika att ge dig för att du vann det senaste.
Det tror jag med.
Det är ett spel.
Men Roger kommer snart få reda på att jag har en stark backhand.
Kan du stänga...
Jag var i tid.
Det var kö vid säkerhetskontrollen.
Jag var här i tid.
Jag var här!
Du måste ta den.
Vad är det? Varför kan inte du ta den?
- Behöver du nåt? - Jag har jour.
Då minns du nog senast du hade jour
och jag sa att jag skulle mejla fall till dig när de kom in.
- Har jag mejlat dig? - Nej.
Du har markerat mig som sen.
Nej, jag har skrivit tiden du kom in, vilket var sent.
Fem minuter?
Jag kommer bli vräkt.
Fem minuter?
Fattar, inga problem. Väntar på mejlet.
Ursäkta!
Kan du berätta vad som har hänt?
Domaren sa att jag kunde försöka väcka åtal för diskriminering.
- Vilken domstol? - Hyresnämnden.
Han sa att jag kunde gå till den federala domstolen och försöka stoppa vräkningen,
men papperna skulle lämnas in klockan tolv idag,
och jag kunde inte komma från jobbet tidigare,
och jag var tvungen att ta min son till sjukgymnasten
uppe i Washington Heights. Han har problem med benen.
Det här är galet. Fem minuter för att rädda mitt hem?
Jag är ingen advokat. Jag har ingen advokat.
Du har det nu.
Apotekare och labb leder ingenvart. Patienternas journaler är värdelösa.
Vad hittade du i de civilrättsliga fallen?
Inget, jag har inte tittat på dem för att jag inte gör det här på ditt sätt.
- Och innan du blir arg... - För sent.
- Hem. - Vem?
- Hem. - Jag hör inte skillnaden.
Utredarna fokuserade på läkare i tjänst,
men nån kanske var vårdslös hemma.
Lämnade pappersspår efter sig av olagligt utskrivna recept,
eller kanske till och med ett litet lager Oxy eller fentanyl.
Jag ska skaffa en husrannsakan till deras hem. Vet att det är sent,
- men domare skriver ut husrannsakan 24/7. - Nej, det är galet.
Roger sa att han vill att vi sätter dit dem nu.
Ska vi sova på saken?
Nej till allt, menar jag.
Tjugofem hem för en vild teori?
Nej. Fortsätt läs.
18 dagar, sju timmar.
- Va? - Så lång tid tar det
att läsa alla dokument, intervjua utredarna igen,
och gå igenom alla civila ärenden.
Minst tre månader till innan Roger får några fall.
På pluskontot, efter att vi jobbat så länge ihop
kommer vi vara så nära som två vänner kan bli.
Okej, vi drar.
Är det här vad ni kommer med hem till mig?
Vi skulle aldrig störa, särskilt inte mitt i maten,
- om vi inte var extremt... - Desperata och lata.
Försöker gräva hemma hos folk
efter nåt de federala åklagarna inte hittade efter tre års sökande
med hjälp av FBI, DEA och NYPD?
Tror ni inte att jag sett de här hoplappade bevismaterialen förut?
Tror ni att jag skulle godkänna husrannsakan av 25 hem
utan sannolika själ?
Men varför stanna där?
Vad sägs om 25 lägenhetsbyggnader? Eller 25 kvadratkilometer?
Måste finnas nån att åtala därute.
Om jag inte var tydlig nog så är förfrågan nekad.
Vi försökte.
Och misslyckades. Hörde du vad han kallade oss?
Desperata, lata.
Jag har inte sovit mer än fyra timmar sen grundskolan.
Jag tyckte mina lärare var lata.
- Det är inte... - Du är under uppsikt, och detta är varför.
Vi gör detta på mitt sätt från och med nu.
Lagen om diskriminering av funktionshindrade
Vad?
Anna Ledesma blev vräkt på falska grunder.
Det har kommit in flera klagomål på hennes odugliga hyresvärd.
Hon har skrivit brev efter brev,
men ingen har tagit det vidare, tills nu.
- Har du hängt upp mina kläder? - Varsågod!
Han kommer tillbaka.
- Seth? - Ja.
Han kommer tillbaka.
- Sa han det? - Nej.
Den delen av samtalet jag såg hade inte den vibben alls.
Han bor i en usel Airbnb. Han har ingen lägenhet.
Vi bråkar inte för första gången.
Vi bråkar, sen löser vi det.
Det här verkar större än så.
Större, men inte annorlunda.
Våra jobb ställer oss emot varandra.
Varför lägger du tillbaka allt i väskan?
För det är där jag vill ha det.
Det finns tomma byrålådor och en hel garderob.
- Jag vill ha det som det var. - Vi har pratat om det här.
Det är ditt liv. Du bor här nu.
Mitt liv, din lägenhet, vår yoghurt, Seths flingor.
Mitt liv. Och det är så här jag vill ha det. Okej?
Jag fattar inte, men okej.
...för jag är amerikan.
I kött och blod.
Varför bryr sig ingen om vita liv?
Hon vill ta in fler av er
och försvaga och förorena raserna ännu mer.
Låt henne försöka. Se vad som händer.
Du med, om du kommer i vägen. Vit makt!
Han hotar kandidaten på film.
Det finns vittnen som såg honom skjuta,
folk som såg honom springa från brottsplatsen.
Vilken jury skulle fria den här killen? Se på honom.
Det stör mig att folk som han
får spy galla och hat
på bästa sändningstid,
och vi försvarar deras rätt att göra det.
Vi använder vår demokrati för att ta bort vår frihet.
Du tycker inte att jag borde försvara honom.
Du borde försvara honom så bra du kan.
Vi besegrar dem inte genom att bli som dem.
Men jag tänker på mina föräldrar.
De ser sin son stå framför hela världen
och försvara en kille som tycker att de är djur.
Håll huvudet högt, bara.
Men den här killen är riktigt låg.
Jag tror att han känner det.
Det är därför han klankar ner på andra.
Men han föddes inte till det.
Första gången jag såg dig
såg jag bara ett gräsrökande cykelbud.
Men efter en längre titt, ett par knuffar i rätt riktning...
Här är du nu, en flådig advokat.
Skenet kan bedra.
Ja.
Ja, det kan det.
Kan jag fråga dig om smink?
Jag ångrar att jag lät dig kalla mig för Jill.
Till min klient. Måste få honom fin till rättegången.
- Vi har en budget. - Hur stor?
Vad är din strategi här, Jay?
Min strategi är att inget jag säger kommer spela nån roll,
så länge juryn ser hakkorset på hans huvud.
Jag vill att de ser personen.
Deras son, deras bror, vem han var, vem kan han bli.
Men jag måste förbättra situationen, sätta på honom en fin kostym,
få bort oljudet från hans ansikte, så att de hör mig.
Okej.
Jay, glöm inte att pudra.
Jag är ledsen över domaren.
Vi försökte på mitt sätt, och vi misslyckades.
Så vi gör det på ditt sätt.
Klart vi gör.
Jag sa ju det.
Okej.
Så vilket är ditt sätt?
Vet du hur regeringen tog fast Al Capone?
- Skattebrott. - Skattebrott.
Inte för att han var gangster.
När man fokuserar på att gömma vissa saker
slarvar man med annat.
Med dessa läkare, strunta i utskrivna opioider.
Vi hittar det andra.
- Varför ler du? - Du gör detta på mitt sätt.
Nej.
Ditt sätt var att skaffa husrannsakan till 25 hem,
vilket var desperat, slött, aggressivt,
- ineffektivt och möjligen oetiskt. - Nåt mer?
- Ja, det var även... - Kan vi gå vidare?
En läkare, ett hus.
Jag har gått igenom våra 25 läkares ekonomi.
De har alla vit hemhjälp, förutom en.
Dr Charles Rollins.
Han är rik, hans fru jobbar heltid, han har tre barn,
två hundar, ett hus på över 450 kvm,
och ingen hemhjälp? Skulle inte tro det.
Jag tror att han har hemhjälp, och att hon jobbar svart.
Om jag har rätt kan vi åtala han och hans fru
för svart arbetskraft,
eller så kan han erkänna att han skrivit ut opioider.
Förstår du?
Du vet väl att jag är advokat?
Vi måste bara se om han har svart hemhjälp.
- Vi skaffar en husrannsakan. - Nej, inget mer fiskande.
Vi måste veta att det finns en hemhjälp,
innan vi frågar om det finns en.
Så vi skickar dit en agent.
Vet du hur man skickar dit en agent?
- Ingen aning. - Därför skickar vi ingen agent.
Vi går dit själva.
Det är typ mitt sätt.
Läkarens fru.
Inga tecken på hemhjälp.
Tycker du verkligen att jag är en dålig advokat?
Låt oss se hur detta går innan jag svarar.
Jag är en jättebra advokat.
Kommer nog inte vara mitt svar.
Titta.
- Margo Elata? - Varför är jag här?
Vi vill bara reda ut lite information om ditt jobb.
Hur mycket du får i lön, hur betalas...
Jag ska inte säga det.
Staten New York kräver en minimilön
på 12 dollar i timmen för hushållsarbete.
- Är du medveten om det? - Ja.
Doktorn sa att lagen inte gäller mig, jag är inte född här.
Lagen gäller alla.
Har du arbetstillstånd eller visum?
Jag har ett pass.
Doktorn ger tillbaka det till mig när jag har betalat tillbaka honom.
- Betalat tillbaka? - För vadå?
För att han tog hit mig.
När jag jobbat nog för att betala vad det kostade att få hit mig
kommer han ge mig mitt pass och jag kan åka hem.
Menar du att han inte låter dig åka?
Han kommer det snart.
Margo, hur länge har du jobbat för doktorn?
17 år.
Hur går det med ditt fall?
Bra.
Jag gav det till Marcus.
Jag tog ett av hans.
- Du visste det? - Ja.
Jag tog ett välgörenhetsfall.
- Visste inte om vi kunde det. - Det visste du nog.
Jag visste att vi inte fick det, men jag gör det inte igen,
- men den här kvinnan, Anna Ledesma... - Personifierade henne för mig. Smart.
Hon har en usel hyresvärd,
och hur dessa människor drar nytta av andra...
Jag kan inte ens.
Marcus täcker min fall, jag har ett erkännande på skattebrottet,
vapeninnehavet är lagt på is...
Jag har full koll på läget.
- Sandra. - Ja.
Du hade mig efter "usel hyresvärd".
Roger!
Min mamma kom förbi på lunch och ville säga hej.
- Senator Knox. Vad trevligt. - Nöjet är på min sida.
Hoppas min son gör ett bra jobb,
om inte så måste du lova
att du inte särbehandlar honom på grund av mig.
- Deal? - Deal.
Jag gör det ännu svårare för honom.
Perfekt.
Nästa gång du är i D.C., ring så äter vi middag.
Absolut.
Du sa att du ville visa var du jobbade,
inte skylta med mig framför chefen.
Han behöver veta att jag är en tillgång här.
Och att jag har fler ess i rockärmen.
Älskling.
Att ringa mamma är inte att ha ett ess i rockärmen.
"Rahowa". Vad betyder det?
"Heligt Raskrig."
Det är vad vi tränar för.
Prio ett är är att återställa den vita kristna staten,
vilket innebär att kriga mot de andra raserna
när de stiger i solidaritet med den globala ordningen.
Det är vi eller dem som måste dö.
Och det kommer inte bli vi.
Vi använder människohandel
för att få dr Rollins att åberopa sig skyldig gällande opioiderna.
Vi har redan människohandel.
Det måste slå opioiderna.
- Roger ville ha opioider. - Människohandel.
- Det är inte opioider. - Lägg av.
På ditt betygskort, under punkten "funkar bra med andra",
fick du en kråka där?
Jag drog hennes namn.
Ingen närvaro i USA efter att hon kom hit. Och mer...
150 miljoner dollar.
En hemhjälp värd 150 miljoner dollar?
Hon är också VD för tre skalföretag
i Caymanöarna, Västindien och Guadeloupe.
Doktorn öppnade kontona i hennes namn.
Jag antar att jag slipper vara under uppsikt efter det här, va?
Även om det inte är opioider.
- Jo, det är det. - Va?
Bank of West Indies är också där Sonesta Cartel parkerar sina pengar.
Om vår dr Rollins inte tvättar pengar åt dem
är det ett makalöst sammanträffande.
Så...
Vi har just kopplat den här läkaren till en stor drogkartell.
När det här fallet är klart köper jag er båda en hög växt.
Säkert att det här kommer funka?
Du får vara dig själv.
Korridoren. Nu.
- Han ser ut som en nazist. - Han är en nazist.
Du sa att du inte ville att han skulle se ut som en nazist
så att du kunde göra dig hörd hos juryn.
Det var din strategi.
- Om du vill förlora... - Jag ville det.
Inte med vilje, jag ansåg honom skyldig härinne.
Och dömde honom precis som en jury skulle ha gjort,
baserat på hans utseende och hans åsikter.
Om jag är ärlig mot mig själv, och mot dig,
vilket med tanke på hur du ser på mig
är mycket viktigare.
Min strategi var att få honom ett mildare straff.
Se på hans fruktansvärda barndom, lyssna på karaktärsvittnena.
Säg att du har en plan för att försvara nazisten
du nyss dragit in i rättssalen.
Carl Wayne Clarke är åtalad
för mordförsök på ledamot McCray.
Jag måste inte övertyga juryn om att han är en bra kille.
Jag måste bara övertyga juryn om att han inte sköt henne.
När jag slutade försöka göra honom till Amerikas hjärtegosse
insåg jag att det fanns ett rimligt tvivel
till att han sköt.
Jag har detta. Lita på mig.
För att vinna detta måste han se ut som han verkligen gör.
Då kan jag ta detta hela vägen till en bear claw.
Jag kan göra detta. Jag vill göra detta.
Jag är hans advokat.
USA: S TINGSHUS
Miss Carter, skotten som sköts mot ledamot McCray
- kom framifrån dig. - Ja.
- Så du var bakom skytten. - Ja.
Hur vet du då
att det var mr Clarke som sköt?
Han står ut.
- Han är unik. - Ja, unik.
Miss Carter,
var och en av dessa män var närvarande den dagen.
Ser de också unika ut?
Efter skottlossningen såg jag honom springa iväg.
- Såg du nån annan springa iväg? - Ja.
Vad gjorde du när du hörde skotten?
Gick du mot offret?
Nej, jag sprang iväg.
Miss Waldron, vem är "All American Bitch"?
Mitt namn i sociala medier.
JAKTSÄSONG
Minns du att du lagt upp denna bild?
Jag delade den. Det är skillnad.
Var du där dagen det sköts?
- Ja. - Äger du ett vapen?
- Ja, men jag har... - Tack, det räcker.
Vi medger att miss Ledesma
inte lämnade in sitt diskrimineringsklagomål i tid
gentemot hennes hyresvärd mr Carlyle,
men förseningen berodde på materiella omständigheter.
De blockerade utgångarna, den ruttna trappan,
det faktum att miss Ledesma tvingades bära
sitt barn med särskilda behov ner för den ruttna trappan
eftersom byggnaden inte har ramper, räcken eller en fungerande hiss,
vilket tydligt strider mot diskrimineringslagen.
Ledesma var fem minuter sen till tingshuset den dagen,
för att hon tillbringade 15 minuter
hemma på andra våningen,
där hon försökte övertyga sin son att skynda på.
Han var rädd för råttorna.
Frånvarande hyresvärdar, som mr Carlyle,
har ingen relation till de som bor i huset.
De kan vräka folk för att höja hyran,
utan att tänka på familjer som slits itu,
föräldrars stress, barnen...
Barnen som kommer hem från skolan
bara för att se deras leksaker och gosedjur
utslängda på trottoaren. De får lära sig att inte ha nånting.
Eller åtminstone inte mer än de kan bära iväg själva.
Hej.
- Förlåt. - Nej, mitt fel.
Har fått ett rätt stort fall, kan inte prata om det.
Okej.
En av oss måste säga det, så jag gör det.
Kom tillbaka.
Du kan komma tillbaka hem nu.
- Är det sant? - Ja. Vi slutar nu.
Nej, jag menar, säger du verkligen att jag kan komma tillbaka?
För det är nåt man säger till nån man kastat ut, inte till den som lämnat.
Vi bråkade om ett fall.
Det är ingen anledning att lämna.
Och ändå gjorde jag det, så det verkar så.
- Du är fortfarande arg. - Nej.
Om jag vore det vet vi hur detta skulle sluta.
Vi skulle bråka, jag skulle säga förlåt,
så att vi kan återgå till det normala.
För det är min roll, och har alltid varit. Alltid på dina villkor.
Vill du att jag ska säga förlåt? Jag är ledsen.
Kom hem bara.
Hem? Det är inte mitt hem, Al.
Jag ville aldrig bo i dina föräldrars lägenhet.
Ville ha en egen lägenhet.
Men du bestämmer alltid vad som är bäst för alla,
även om det inte är vad de vill.
Du visste inte vad du ville.
- Du gillade att jag bestämde. - Jag vet.
Så det är inte rättvist att du föraktar mig för det.
Jag vet, men jag gör det.
Vi kommer inte göra slut över ett insiderhandel-fall.
- Det är löjligt. - Nej, vi gör slut
för att du vann det för att du körde över mig,
vilket du inte skulle göra med nån du respekterade.
Jag är en bra advokat, Al.
Och jag vill inte vara i din skugga hela livet.
Om jag stannar vet vi båda att det blir så.
- Okej. - Ja.
Om jag har lämnat nåt i lägenheten...
Bara mig.
Våra frihet prövas likt aldrig tidigare i vår historia.
Yttrandefriheten,
att känna sig trygg bland människor som inte tycker lika.
Min klient, Carl Clarke,
verkar ha en del åsikter jag inte gillar.
"Döm inte en bok efter omslaget", säger de.
Varför inte?
Om Carl Clarke använder sin kropp för att uttrycka åsikter
vi finner motbjudande, varför kan jag inte döma honom?
För att vi i den här rättssalen dömer fakta, inte åsikter.
Faktum är att åklagaren tog fram vittnen
som inte såg Carl Clarke avfyra vapnet.
De såg att Carl Clarke såg ut som nån som skulle det,
och de trodde att det var sant.
Även om han ser ut som flera andra
som skulle kunna skjutit,
och inte alls ser ut som andra vi sett
som hade minst lika mycket anledning och möjlighet
att skjuta som han.
Faktum är att regeringen
inte tagit hit nån som såg Carl Clarke skjuta,
för han sköt inte.
Och det finns inget bevis för det.
Om vi tror på Carl Clarkes egna ord
så dömer han folk efter deras hudfärg,
och hur de ser ut,
så det kanske känns rättvist att göra samma mot honom.
Men om man bara ser på de bevis som finns mot honom
så går det inte att åtala honom för brottet.
Att låsa in en person på grund av hur han ser ut
eller vad man tycker om hans åsikter,
det är inte hur Amerika fungerar.
Inte mitt Amerika.
Den vinnande domen i miss Ledesmas diskrimineringsfall.
Och i tid. Jag vet att du uppskattar det.
Inte road.
Okej. Men jag gav henne rättvisa.
Det tycker du var fel?
Nej, inte alls.
Men hon därborta då? Hon har skrikit på mig i tio minuter
för att jag inte tog emot hennes felstavade stämningsansökan.
Gå och ge henne lite rättvisa.
Men om det här är ditt nya affärskoncept så är mitt råd
att du struntar i sömnen,
för det kommer hit folk varje dag
som är upprörda för att de klantat sig, och vill ha nån att skylla på. Oftast mig.
Om vi börjar strunta i reglerna, ska vi också göra det med lagarna
för riktigt bra ursäkter?
Vem bestämmer? Du?
Nej, inte du,
för det finns redan en som bestämmer det.
Och det är jag.
Jag mådde dåligt över att neka kvinnan som var med dig.
Det gjorde jag.
Men jag skulle göra det igen, för om jag inte gjorde mitt jobb
skulle du inte kunna göra ditt.
Så, varsågod.
Det är sent nu. Kom tillbaka imorgon.
Jag har lämnat ett fall på ditt skrivbord.
Jaså?
Det där om vapeninnehav var lite litet.
Tänkte att du kunde få en större utmaning.
Absolut. Vad är det för fall?
Tarifföverträdelser gällande textilimport.
Och inte bara vävda tyger, ull.
Alla sorter. Kashmir, merino...
Mohair.
Hälsa din mamma.
Ingen rör sig. Ett tåg måste ha fastnat nånstans.
Jag tänker inte vänta där. Vi tar en drink.
Vi hinner precis till matchen.
Och det är därför det är så viktigt att vi har tagit fast Charles Rollins,
en nyckelfigur i en av världens största opioid-affärer
DOUGLAS DELAP FEDERAL ÅKLAGARE
och tagit han och hans droghandel bort från våra gator.
Södra distriktet i New York fortsätter att ligga i framkant
i kampen mot denna förödande epidemi.
Den där Delap...
New Yorks farligaste plats,
mellan en federal åklagare och en TV-kamera.
Du slapp lindrigt undan.
Nu är han ansiktet utåt för ännu ett drakoniskt krig...
Jag är en stor pojke. Jag behöver inget beröm.
Inget av påståendena stämmer.
Okej.
Jag får det aldrig från Delap.
Slår vad om att dr Rollins gör en deal,
hamnar på en öppen vårdanstalt ett par år för knarkhandel.
Och slaven han höll inlåst?
Deporterad?
Ge mig lite kredd, va?
Vi jobbar på detta.
Så vad vill du att jag gör?
Stödjer en visumansökan?
Eller ska vi debattera det mellan oss kring midnatt hemma hos mig?
Miss Elata vill åka hem,
och tro mig, vi vill inte tillbaka hem till dig.
Vi ber huvuddomstolen att låta en del av pengarna
från dr Rollins gå till miss Elata.
Om du skulle rekommendera det under förhandlingarna,
skulle det ge mycket.
- Hur mycket? - Fem miljoner dollar.
Detta skulle varit värt att avbryta min middag för.
Mr Lang. Varsågod.
Tack. Godnatt.
Du är tillbaka tidigt.
Lugn dag?
Inte direkt.
Jag vann en rättegång.
Min klient släpptes.
Så det var en bra dag?
Min klient var en vit makt-anhängare.
Jag tror inte han begick brottet, men han hade velat.
Kanske gör det nån dag.
Nu är han fri.
Din mamma har en släkting i Idib, Hanan.
Syssling eller fyrmänning, minns inte.
Byggledare.
Vägrade att godkänna ett osäkert projekt.
Men nån viktig i regeringen stödde beslutet.
De drog ut henne från en matbutik,
gav henne elchocker,
slog och torterade henne
tills hon erkände att ha tagit en muta hon aldrig tagit.
Ingen advokat, ingen rättegång.
Domaren bryr sig inte om hon hade blåmärken över hela ansiktet.
Tre års fängelse, vilket, tro mig,
var värre än erkännandet.
Du vann en rättegång för att du hade en rättegång.
Det blev rätt bra.
Du kan säga det nu.
Jag är en bra advokat.
Jag funderar på en förlikning för två bankrån,
om du inte har nya bevis så är jag upptagen.
Jag är hemma!
Översatt av: Teresia Alfredsson